![](https://vassjudit.hu/wp-content/uploads/2019/06/beecher-stowe-2.jpg)
VOJTINA ÖRÖK
VALÓ
Minden hazugság, földön, ami szép,
Így mosdattuk a való szennyesét
Connecticutban, a Duna-parton
tisztára, hogy álom is maradjon
holnapra majd, mit szebbre építünk,
de szférák zenéjét elunja a fül,
és dallammá lesznek disszonanciák,
s az isten képét szíjjal ostorozzák
Miért-e lom?
Országok rongya: zaj-irodalom,
nem volna szép, ha égre kelne
pocsolya, sár, és a végtelenre
újabb kapukat nyitna fent a lent…
költő legyint, és megpihenni ment
verslábakon a megrogyott világ,
az isten képét, isten ostorát
talán nem is érdekli már a vers se…
Be First to Comment