![](https://vassjudit.hu/wp-content/uploads/2019/07/szövegyűjt.jpg)
VOJTINA ÖRÖK
SZÖVEGGYŰJTEMÉNY
„ÉS” vagyunk:
szorítja nyomja összefogja
együnk a másikát
könyököl asztalon az ész
másfél mázsára lát
vajon mit érez
pihézi testét a fény
ez itt a második nyaláb
csak ami nincs
az bírja el magát
MERT
a test jelképei ǀǀ nem férnek el magába
projektál hát a lélek ǀǀ vetül egy personára
de ehhez mi közöm ǀǀ kit érdekel a mássa
árnyék vetítő napsütés ǀǀ mikor pokoli táncba
kezdi útját az ÉS ǀǀ bejárja ahogy illik
napszemüveget ölt ǀǀ tompítja bentről kintig
mert szúr a fény ǀǀ hunyorog rá az elme
árnyékában pihen ǀǀ mi amúgy útra kelne
de ehhez mi közöm ǀǀ marad az azelőtt
ÉS árnyékot írna lassan ǀǀ a lassú délelőtt
de HISZ lehet TALÁN még ǀǀ már dől a nap lehet
szabad szerettél volna ǀǀ ÉS íme képkeret
ÉS
„DE” vagyunk
a DE felnéz az égre
és fölfeslik megint
csillagok helyébe
cellát vetül a fény
mesésebb körútja
CSAK ami van
annak bíbel a múltja
DE ehhez mi közöm
míg hűl a kajszi lekvár
még jó hogy vannak dolgok
amiket MERT vagy ÉS akartál
DE ehhez mi közöm
kit érdekelne seb
CSAK ami írt
VAGY vályogot vetett
meg kell tanulni itt a fát
az árnyéka felett